![](https://ulkopolitiikka.fi/wp-content/uploads/2024/04/64-71-Italia-reppari-5_pien-scaled-3.jpg)
»Tämä kirjasto on kaupungin ykkösnähtävyys», Federico Martegani, 30, selittää silminnähden ylpeänä ja kävelee kirjahyllyltä toiselle.
»Yksi esimerkki siitä, mitä Liitto (Lega) on täällä Tradatessa saanut aikaan. Kaupungissa on ollut Liiton pormestari yhtä kautta lukuun ottamatta siitä lähtien, kun puolue perustettiin 1990-luvun alussa.»
Vajaan parinkymmenen tuhannen asukkaan Tradate sijaitsee Italian pohjoisosassa Varesen maakunnassa. Näille alueille Pohjois-Italiaan on keskittynyt suuri osa maan teollisuudesta ja vauraudesta. Ne ovat myös Italian hallituskoalitioon nousseen Liitto-puolueen (ent. Pohjoisen liitto, Lega Nord) sydänmaita.
»Kun Umberto Bossi yhdisti alueelliset liikkeet Pohjoisen Liitoksi, ensimmäinen toimisto perustettiin tänne Vareseen», Martegani selventää.
Martegani on ollut puolueen nuorisosiiven Nuorten Liiton jäsen yli puolet elämästään. Samaisesta nuorisojärjestöstä on ponnistanut useita parlamentaarikkoja sekä nykyinen puoluejohtaja, Italian sisäministeri Matteo Salvini.
Martegani kiinnostui Liitosta, koska se oli hänestä ainoa puolue, jolla oli tarjota jotain uutta.
»Puhuttiin toivosta, tulevaisuudesta ja oman reviirin puolustamisesta. Siitä, että haluamme olla isäntiä omassa kodissamme», nykyään Tradatessa kunnanvaltuutettuna ja Milanossa puolueen palveluksessa työskentelevä Martegani kertoo.
![](https://ulkopolitiikka.fi/wp-content/uploads/2024/04/64-71-Italia-reppari-8_pien.jpg)
Tradatessa Liiton puoluetoimisto sijaitsee keskustan laidalla. Huoneen kokoinen toimisto on vuorattu oheistavaralla: kannatuslipuilla ja lentolehtisillä. Fläppitaululle on kiinnitetty Donald Trumpin kannattajakortti. Vaalijulisteissa vaaditaan Salvinia pääministeriksi, loppua maahanmuuttajien »invaasiolle», päivähoidon maksuttomuutta sekä eläke- ja verojärjestelmän uudistamista.
Muun muassa nämä teemat siivittivät Liiton ennennäkemättömään menestykseen maaliskuun parlamenttivaaleissa. Poliittiseen strategiaan kuului myös linjanmuutos Pohjoisen liitosta koko kansan puolueeksi. Nimestä tiputettiin pois sana pohjoinen, ja jäljelle jäi Liitto eli Lega. Tarkoituksena oli houkutella äänestäjiä myös eteläisistä maakunnista. Niissä kaikki eivät ole unohtaneet Salvinin aiemmin viljelemiä solvauksia eteläitalialaisia kohtaan.
![](https://ulkopolitiikka.fi/wp-content/uploads/2024/04/italia.png)
Ennen vaaleja Salvini kampanjoi vimmatusti ympäri maan, erityisesti etelässä, vaalilauseenaan Italialaiset ensin.
Retoriikasta oli karsittu monet Pohjoisen liiton aiemmista kärjistä, kuten Padanian eli tiettyjen Pohjois-Italian alueiden laajempi itsehallinto ja jopa itsenäisyyspyrkimykset. Puolueen virallisessa puolueohjelmassa maakuntien itsehallinto mainitaan yhä yhtenä tavoitteena.
Liiton uudesta valtakunnallisesta linjasta poiketen Marteganille pohjoisen autonomiapyrkimykset ovat edelleen tärkeintä puolueessa. »Olen perinteinen Padanian itsenäisyyskannattaja. On epäoikeudenmukaista, että viime vuosiin saakka Tradate maksoi Roomalle veroja neljä miljoonaa euroa vuodessa, ja vain kymmenen prosenttia palasi meidän käyttöömme.»
Maahanmuuttoaiheissa Martegani kertoo jakavansa Liiton kannat.
»Näitä ihmisiä täytyy auttaa heidän kotimaissaan. Mutta maahanmuutto on esillä julkisuudessa nyt jopa liikaa.»
Marteganin ajatukset ovat kuin suoraan Pohjoisen liiton ensimmäisten vuosikymmenten puolueohjelmasta, jolla puolue sai taakseen aimo määrän pohjoisitalialaisia äänestäjiä. Esimerkiksi Tradatessa puolueen kannatus on pysytellyt perustamisesta lähtien 30 prosentin tuntumassa. Tämän vuoden parlamentti- ja maakuntavaaleissa suosio kasvoi kaupungissa 35 prosenttiin.
»Pohjoisen liiton politiikan ytimessä oli alun perin se, että köyhä etelä vie resursseja hyvinvoivalta pohjoiselta», vahvistaa Italian kansainvälisen politiikan tutkimuslaitoksen ISPI:n tutkija Matteo Villa.
Valtakunnallisesti puolueen kannatus pysyi pitkään matalana. 1990-luvulla Pohjoisen liitto ylsi parlamenttivaaleissa vain kerran kymmenen prosentin kannatukseen. Seuraavalla vuosikymmenellä kannatus jäi selvästi sen alle. Vuoden 2013 vaaleissa puolue kärsi johtajansa Umberto Bossin korruptioskandaalista ja sai äänistä vain 4,3 prosenttia, vähemmän kuin koskaan aiemmin.
Sitten puolueessa tapahtui käänne. Se alkoi Matteo Salvinin noususta puheenjohtajaksi vuonna 2013, sanoo Milanon yliopiston valtiotieteiden professori Nicola Pasini.
»Politiikan asiantuntijapiireissä uumoiltiin konservatiivista mutta maltillista oikeistolinjaa, jossa Liiton kokeneet poliitikot ottaisivat ohjat käsiinsä, ehkäpä yhdistäisivät puolueen keskustaoikeistolaiseen Forza Italiaan», Pasini sanoo.
Ennustus ei toteutunut. Sen sijaan Salvini hylkäsi monet keskeiset kohdat Pohjoisen liiton puolueohjelmassa. Hän toimi kuin muutoshaluinen yrittäjä, lakaisi tieltään vanhat puolueaktiivit ja omaksui autoritäärisen johtamistyylin, Pasini kuvaa.
»Salvini onnistui pitämään taitavasti hyppysissään vanhat äänestäjät mutta etsimään samalla puolueelle uuden raon poliittisessa kentässä. Hän vaistosi liittolaisensa Forza Italian alamäen, joka johtui osaltaan puolueen johtajan Silvio Berlusconin uskottavuuden menetyksestä, ja nousi itse huomion keskipisteeseen.»
Uusi johtaja keskittyi kahteen toisiinsa kietoutuvaan teemaan: Euroopan unionin ja maahanmuuton vastustamiseen.
Salvini on herätellyt henkiin fasistista kuvakieltä esittämällä esimerkiksi suoria lainauksia diktaattori Benito Mussolinilta.
Nyt kritiikin ytimessä on Euroopan eliitti, teknokraattinen hallinto ja sitä kautta unionin maahanmuuttopolitiikka, kuten Dublin-asetus, Pasini sanoo. Liiton retoriikassa vastustaja on vaihtunut Salvinin aikana Roomasta Brysseliksi.
Suuri osa kannatuksesta tulee edelleen pohjoisesta. Etelässä vaalivoiton vei Viiden tähden liike, mutta Liitto pärjäsi aiempaa paremmin. Lazion maakunnassa Rooman metropolialueella ja sen ympäristössä Liitto keräsi lähes 14 prosenttia, eteläisessä Apuliassa 6,5 ja Sardiniassa yli 11 prosenttia äänistä.
»Etelässä vetosi turvallisuusteema, joka on Salvinin retoriikan ytimessä: mafianvastainen taistelu ja maahanmuuton suitsiminen», Pasini luettelee.
Liitto nousi vaaleissa yli 17 prosentin äänisaaliillaan keskustaoikeistolaisen koalition suurimmaksi puolueeksi Forza Italian tilalle. Vaikeiden hallitusneuvottelujen jälkeen Liitto ja Viiden tähden liike muodostivat toukokuun lopussa hallituksen, jota asiantuntijat ovat kutsuneet Euroopan ensimmäiseksi täyspopulistiseksi hallitukseksi.
Uuden hallituksen sisäministerinä Salvini on ottanut maahanmuuttoon kovan linjan ja estänyt eräiltä Välimerellä toimivilta avustusjärjestöjen pelastuslaivoilta pääsyn Italiaan. Hän myös ajaa Euroopan unionin maahanmuuttopolitiikan uudelleenjärjestelyä, josta jäsenmaat keskustelivat kesäkuun lopussa Brysselissä.
Salvinin linja näyttää vedonneen äänestäjiin. Kannatuskyselyjen mukaan Liitto oli kasvattanut suosiotaan elokuun alkuun mennessä yli 30 prosenttiin, mikä tekisi siitä Italian suurimman puolueen.
![](https://ulkopolitiikka.fi/wp-content/uploads/2024/04/64-71-Italia-reppari-3_pien.jpg)
Salvinin käsissä Pohjoisen liitto muuttui »suverenistiseksi ja nationalistiseksi puolueeksi», tiivistää Johns Hopkins -yliopiston kansainvälisen historian professori Mark Gilbert. Hänen mukaansa Salvini on herätellyt henkiin fasistista kuvakieltä esittämällä esimerkiksi suoria lainauksia diktaattori Benito Mussolinilta (1883–1945). Bossin aikana fasisminvastaisuus oli puolueelle tärkeä teema, mutta Salvini hakee julkisuudessa vahvan johtajan imagoa.
»Salvinin retoriikka puree italialaisiin, jotka etsivät poliitikkoa, joka päättää ja toimii sen sijaan, että vain puhuisi», Gilbert sanoo.
Professori pitää Italiaan suuntautuvaa maahanmuuttoa tärkeänä syynä siihen, että puolueen agenda vetosi ympäri Italiaa. Moni italialainen kokee pettyneensä Euroopan unioniin, koska maa on jäänyt vaille apua siirtolaisten ja pakolaisten vastaanottajana. »Mutta se ei ole ainoa eikä tärkein syy Liiton suosioon», Gilbert sanoo.
Liiton ja yleisemmin populismin suosion ymmärtämiseksi on luodattava historiaa.
»Italia oli 1980- ja 1990-luvuilla silminnähden vauras maa. Sen jälkeen Italia on kokenut käytännössä 25 vuotta kestäneen taantuman. Ihmiset ovat menettäneet luottamuksensa perinteisiin puolueisiin valtapuolueiden korruptiokriisien ja huonon hallinnon vuoksi.»
Liiton menestystä on edistänyt poliittisten vastustajien heikkous. Kuluvan vuoden vaaleissa keskustavasemmiston kannatus painui demokraattisen PD-puolueen sisäisten ristiriitojen myötä historiallisen matalalle.
»Lisätään tähän vielä talouskriisin ja työttömyyden kasvattama tyytymättömyys. Italiasta on käynnistynyt voimakas aivovuoto esimerkiksi Saksaan, jonne muutti viime vuonna lähes 60 000 italialaista.»
Samanaikaisesti Italia on muuttunut nopeasti varsin kulttuurisesti yhtenäisestä maasta monikulttuuriseksi yhteiskunnaksi. Poliitikoilla on nyt otollinen aika vedota turvallisuuden tunteeseen konservatiivisessa ja perinteistä elävässä yhteiskunnassa, Gilbert huomauttaa.
Salvini on kasvattanut puolueen suosiota taidokkaalla viestinnällä. Hän kiertää ympäri maata tapaamassa äänestäjiään ja viestii heille ahkerasti sosiaalisessa mediassa esimerkiksi tällaisin twiitein:
»25-vuotiaan naisen kimppuun hyökättiin muutama päivä sitten Milanossa. Hän säästyi raiskaukselta käyttämällä pippurisuihketta. Tänään hyökkääjä pidätettiin. P.S. En voi kertoa teille, että tekijä oli nigerialainen, ilman oleskelulupaa maassa oleva maahanmuuttaja, jolla oli aiempaa rikoshistoriaa, koska sitten minua syytettäisiin rasismista.»
»Salvinilla on hyvä kosketus äänestäjiinsä. Sellainen on poikkeuksellista Italiassa, jossa kansalaiset ovat perinteisesti kokeneet politiikan ajautuneen kauas ihmisten arkipäiväisestä elämästä», Gilbert sanoo.
![](https://ulkopolitiikka.fi/wp-content/uploads/2024/04/64-71-Italia-reppari-7_pien.jpg)
Turvallisuuden tunne nousee aiheena nopeasti esiin myös Salvinin äänestäjien kanssa keskustellessa. Tradaten keskustassa kahvilaa pitävä Rosa Maria Castiglioni kertoo äänestäneensä aina Liittoa.
»Lapsenlapsiani pelottaa liikkua iltaisin. He soittavat minulle aina iltamenoista palattuaan ja varmistavat, että ovat päässeet turvallisesti kotiin. Niihin ihmisiin (maahanmuuttajiin) ei voi luottaa, eikä heille riitä töitä. Monet paikalliset nuoretkin ovat olleet työttöminä vuosikausia», Castiglioni sanoo.
Hallitukseen noustuaan Liitto on ryhtynyt ajamaan Italiaan korkeintaan 20 prosentin tasaveroa. Lisäksi puolue haluaa kumota suunnitellun arvonlisäveron korotuksen sekä eläkeiän nostot, joista säädettiin vuonna 2011 niin sanotulla Fornero-uudistuksella Mario Montin teknokraattihallituksen aikana. Uudistuksen tarkoituksena oli leikata julkisia menoja. Italian valtion eläkemenot ovat edelleen Euroopan toiseksi korkeimmat. Vain Kreikka menee edelle.
Pienyrittäjänä Castiglioni hyötyisi Liiton ajamista veronalennuksista. Hän kertoo olevansa tyytyväinen siihen, että puolue toimii nyt koko Italiassa.
»On oikein, että autamme koko maata, olemmehan kaikki italialaisia.»
Kadun toisella puolella vaatekauppaa pitävä Liiton äänestäjä Alessio Campione, 37, iloitsee siitä, että myös Tradaten viime vuonna valittu pormestari edustaa puoluetta. Sitä ennen paikkaa piti viiden vuoden ajan keskustavasemmistolainen PD.
»Tänne tuli sinä aikana paljon pakolaisia. Se oli hallitsemattoman oloista ja tuntui, että rikollisuus lisääntyi. On epäselvää, pakenivatko he oikeasti sotaa. Jotkut heistä ostivat vaatteita kaupastani, ja mietin, miten heillä on siihen rahaa.»
Campionen sanojen mukaan kaupunkia on »siistitty» sen jälkeen kun Liitto nousi valtaan.
»Jalkakäytäviä on kunnostettu, kaupungissa on siistiä ja minulla on turvallisempi olo. Kuusi uutta poliisia palkattiin pitämään järjestystä. Liitto on myös madaltanut kunnan turvapaikanhakijakiintiötä.»
Campione seuraa puoluejohtaja Salvinia sosiaalisen median kautta.
»Salvini on pragmaattinen johtaja, joka osaa kyseenalaistaa. Joskus, kun hän kommentoi median julkaisemia maahanmuuttoaiheisia juttuja ja kuvia väärennöksiksi, en ole varma, ketä uskoa.»
Italian kansainvälisen politiikan tutkimuslaitoksen ISPI:n tutkijan Matteo Villan mukaan Salvinin maahanmuuttoretoriikka perustuu osaltaan harhaanjohtaviin argumentteihin ja yksinkertaistuksiin sekä lupauksiin, joita on mahdoton täyttää. Villa johtaa ISPI:n siirtolaisuuteen keskittyvää tutkimushanketta.
»Yksi Salvinin vaalilupauksista oli karkottaa puoli miljoonaa siirtolaista Italiasta. Tämä ei onnistu, sillä suurella osalla lähtömaista ei ole palautussopimuksia Italian kanssa eikä aikomusta solmia sellaisia», Villa selittää.
Toinen Salvinin yleinen argumentti on se, että Italia on joutunut maahanmuuttajien »invaasion» kohteeksi ja se on pysäytettävä. Salvinin mukaan hyökkäyksen takana ovat muslimit.
»Tämä on harhaanjohtavaa, sillä vaikka Välimeren yli Italiaan saapuneiden määrä nousi aiemmin, se oli alkanut laskea roimasti jo reilusti ennen vaaleja. Vaalien aikaan saapuneiden määrä oli pienentynyt 75 prosenttia edellisvuoteen verrattuna.
Italiaan saapuneista noin puolet on muslimeja. Villan mukaan Salvinin maahanmuuttonarratiivi nojaa enemmän symbolisiin mielikuviin kuin faktoihin.
Salvinin retoriikka puree italialaisiin, jotka etsivät poliitikkoa, joka päättää ja toimii sen sijaan, että vain puhuisi.
Salvini työskentelee Italian sisäministerinä, minkä lisäksi hän jakaa hallituksessa varapääministerin paikan Viiden tähden liikkeen johtajan Luigi Di Maion kanssa.
»Matteo Salvini on ottanut poliittisella areenalla näkyvän roolin. Monien mielestä hän käyttäytyy kuin pääministeri ja on yksin määritellyt hallituksen linjan esimerkiksi maahanmuuttoon», Mark Gilbert sanoo.
Hallituksessa Salvinin johtamalla Liitolla on viisi ministeriä ja Viiden tähden liikkeellä kahdeksan. Näiden lisäksi hallituksessa on kuusi sitoutumatonta ministeriä. Yksi heistä on puolueiden ulkopuolelta pääministeriksi nostettu oikeustieteen professori Giuseppe Conte. Hän on esiintynyt harvakseltaan julkisuudessa hallituskauden ensimmäisinä kuukausina.
Gilbertin mukaan hallitus joutuu testiin alkusyksystä, kun se käsittelee valtion budjettia. Monet asiantuntijat ovat varoittaneet, ettei velkaantuneella Italialla ole varaa hallituspuolueiden lupaamiin talousuudistuksiin. Liiton ohjelmassa tärkein niistä on tasavero, Viiden tähden liikkeellä puolestaan perustulo.
»Jää nähtäväksi, pystyvätkö puolueet pitämään kiinni lupauksistaan, ja jos pystyvät, miten markkinat reagoivat», Gilbert sanoo.
Osa Salvinin tavoitteista on kansainvälisiä. Salvini on entinen europarlamentaarikko ja hioo parhaillaan strategiaa ensi toukokuussa järjestettäviin Euroopan parlamentin vaaleihin.
European Council on Foreign Relations -ajatuspajan Rooman-ohjelmajohtajan Teresa Coratellan mukaan Salvini pyrkii vahvistamaan asemaansa ja tunnettuuttaan kansainvälisesti.
»Hän on lämmitellyt välejä niin Venäjän presidentti Vladimir Putiniin kuin eurooppalaisiin johtajiin», Coratella sanoo.
Heinäkuun alussa Salvini ilmoitti aikovansa luoda Euroopan parlamenttiin »Liittojen liiton», kansallismielisten ja euroskeptisten puolueiden yhteisen rintaman. Nyt Liitto kuuluu Euroopan parlamentin pienimpään ENF-ryhmään yhdessä esimerkiksi Ranskan Kansallisen liittouman ja Itävallan Vapauspuolueen kanssa.
»Ideana on, että populistipuolueet loisivat uuden ryhmän, joka pyrkisi muuttamaan sitä, miten Euroopan unionissa säädetään kansalaisoikeuksista, rajapolitiikasta ja kansallisista intresseistä», Coratella selittää.
Potentiaalisia uusia jäseniä on ainakin Visegrád-ryhmän maissa eli Tšekissä, Unkarissa, Puolassa ja Slovakiassa. Myös Perussuomalaisten puheenjohtaja Jussi Halla-aho kertoi heinäkuussa, että puolue on käynyt neuvotteluja aiheesta Liiton kanssa.
Coratella näkee, että vaikka Salvinin edustamat poliittiset ajatukset menestyvät nyt Euroopassa, yhteistyölle voi olla esteitä.
»On vaikea sanoa, löytävätkö nämä puolueet yhteistä maaperää maahanmuuttovastaisuuden ulkopuolelta. Voi olla, ettei Marine Le Pen tahdo luopua valta-asemastaan ENF:ssä, enkä usko, että Unkarin Fideszillä on kiinnostusta lähteä EPP:stä.» EPP on Euroopan parlamentin suurin ryhmä.
Coratellan mukaan Salvinin kriittisyys Eurooppaa kohtaan on pehmentynyt hallituskauden edetessä. Esimerkiksi aikaisemmin ajamaansa Italian eroa euroalueesta hän ei ole maininnut enää ollenkaan.
»Salvini pitää kovaa meteliä joka areenalla. Häntä arvostellaan Italiassa paljon siitä, että kaikki, mitä hän sanoo, on yhtä vaalikampanjaa. Mutta kun jotain lupaa, pitäisi myös toteuttaa.»
Kirjoittaja on vapaa toimittaja, joka asuu Suomessa ja Italiassa.